User blog:Boberko/Krst komiksu Jožinko – dieťa svojich rodičov

Nestáva sa často, aby sa na Slovensku konala udalosť spojená s komiksami. Pokiaľ však ide o krst kompletného vydania legendárneho komiksového stripu Jozefa Babušeka (alias Schek) Jožinko – dieťa svojich rodičov, tak miesto aj hostia boli na úrovni. Niežeby na akciu prišlo veľa ľudí, to nie. Veď len zo 40 miest na sedenie bolo 30 obsadených, ale ak sa krst koná v reprezentačnej miestnosti Primaciálneho paláca v Bratislave a záštitu a úvodné slovo na seba prevezme primátor mesta, tak človek má pocit, že aspoň niekedy dostanú komiksy zaslúženú poctu. Krst sa konal 3. septembra 2009 a medzi hosťami ste mohli nájsť jedného papaláša (primátor Bratislavy A. Ďurkovský) a niekoľko osobností slovenskej kultúry (Tomáš Janovic, Kornel Földvári, Daniela Kapitáňová). Uvádzačkou podujatia bola spisovateľka a publicistka Daniela Kapitáňová, ktorá mala na sebe tričko s Jožinkom. Okrem predstavenia samotného autora a zostavovateľov knihy sa hovorilo o dôležitosti humoristického časopisu Roháč, v ktorom Jožinko vychádzal 23 rokov (s výnimkou jedného roku).

Postupne sa k slovu dostávali zostavovatelia kompletného vydania komiksu. Pán Földvári dal Jožinka na úroveň komiksových stripov ako Peanuts alebo Calvin & Hobbes. Na druhej strane pán Jablonovský, ktorý mal na starosti reprodukciu obrázkov, objasnil dôvod vzniku kompletného vydania. Na začiatku celej prípravy bola podľa jeho slov Velká kniha komiks? – Jozef Schek, ktorú vydalo české BB Art. Keď v nich Schek uvidel osem ukážok Jožinka, tak vraj povedal, že Jožinko nikdy nebol vytlačený na tak kvalitnom papieri.

Hlavnou postavou však bol autor komiksu Jozef Schek. Napriek tomu sa netváril dôležito, práve naopak, stále vtipkoval. Bol najstaršou osobou v miestnosti, no pôsobil čiperne a vyzeral o 20 rokov mladšie. Nie je tajomstvom, že pán Schek postavu Jožinka nenávidí a ani raz ju nenazval inak ako „Idiot“. Takmer vždy po každej chvále nasledovala Schekova vtipná poznámka, ktorá rozosmiala divákov. Keď napríklad uvádzačka programu povedala, že „Jožinko tvoril dejiny komiksu!“, pán Schek zareagoval: „Beda!“ Alebo: „Bol som pokrstený za tvorcu komiksov ... nemôžem za to.“ Vtipný bol aj dôvod znovuobnovenia Jožinka, keď ho autor utopil v kalamári: „... nejaké decko malo tatu na ÚV (Ústredný výbor)“.

Hoci podobných vtipov bolo viacero, pre mňa bola najzaujímavejšia časť otázok. Spýtal som sa či má pán Schek vôbec rád komiksy. Jeho odpoveď bola strohá: „Nie. Humor áno, ale komiksy nie.“ Ale situáciu zachránila neskoršia poznámka iného diváka, že by bolo skvelé vydať komplet Schekových sci-fi komiksov. Na to zareagovalo niekoľko ľudí, že taká knižka už vyšla, pričom som vytiahol Velkú knihu komiks? – Jozef Schek. Na to pán Schek zareagoval širokým úsmevom a šťastným „Jéééééj.“ Potom moja knižka kolovala a bola ohmatkávaná :-(.

Celý krst bol ukončený gratuláciou pánovi Schekovi, ktorý v ten istý deň oslávil svoje 88. narodeniny (číslo sa nesmelo povedať). A ako darček dostal okrem kvetov od pána Weissa, ktorý vydalSchekove komplety, aj fľaštičku tušu, v ktorom je utopený Jožinko.

Milan Hujík